Sõnale tuul leiti 1241 luuletust
Tunnete ja värinate salu tõotus
Hetkes, kui seisime
Tunnete ja värinate salus
Justkui kahekesi
Hingede suurimas
Kokku liidetud
Hingamise valus
Kus sinu ja minu süda
Leidsid läbi tuule ja ajastute vee..üksteise juurde
Armastuse tee
Sa ulatasid mulle
Oma südame
Huulte läbi
Tuulises sajus..
Poetades soojade
Kätega südamesse
Hurma..
Võttes minust viimasegi
Üksinduse tunde
Sest olin nüüd sinuga üks
Nii nagu unistuste
Lootuste taevas
Nüüd olime sinuga üks...
Sina ja mina
Sosistades mõtetes
Üksteisele igaviku tõotust
Mitte lahti lasta
Sest üksteise jaoks
On meid loodud
Hoidma..te .....
Kuusepuu
Kuusepuuke,
anna andeks,
et võtma sinu pean,
kui ei võta,võtab teine,
kes kuusel'e jahti peab
Su käharpeal on ilus käbi
oksad tihedad
Tuul pole käinud ladvast läbi
lõhnab kuusevaik tüve peal
Kuusepuuke,tea,sind ehin,
ehted kõige kaunimad,
su okstele ma riputan
Täna tahaks tunda rõõmu,
rõõmu kõige suuremat!
Kui soe on tuba
küünlaleek praksub
ja piparkoogid panni peal,
siis tunneb süda sellist joovust!
See tunne parim ilma peal!
Päkapikkudel on maskid
Päkapikkudel on maskid
valged härmas lumised
Hõiskavad ja rõõmustavad,
et on jõuluvana sarnased
Jõuluvana habet siiski
tuleks nüüd disainida
sikutada veidi,veidi,
et mahuks nina katma ta
Põhjatuuled igast kaarest
sõnumi tõid äreva
Laste juurde külla minnes
mask peab ees neil olema
Nüüd vast siginat
ja saginat on palju
Päkapikud elevil ja edevad
teevad maski taga nalju
ei tunne üksteist äragi nad
Kuskil kuulda tasast nuttu
üks päkapikk end peitnud uttu
ta plehku pannud maski eest
ei kavatsenudki piilumist
lõpetada veel
Tädi Sofia Mardipäev
Tuul puhub laiali punganupud
õues kostab vali ulg
mardisantidel külmetavad varbad, näpud
mõnel külmast kange viies jalg;
Sofia üksi kodus
abikaasa on vangis
ja pojadki jooksus
nii tädi leiab end ringis;
kus maskides mehed on kohal
sest neil jooksuaeg
kaasas püssid vöökohal
nad rööviad koguaeg;
kui on lapsed tagasi
on sandid kodu röövinud
lahti muukinud rahapagasi
ja saunas läbi käinud;
perenaine küpsetanud hane
keedupotis kapsas
ärkab ta üles ja on tulivihane
et pätikap kõik ära napsas;
Sofia on kaetud sinikatega üle kere
ning perses mida .....
Sina
Ma ei jaksa enam mängida neid mänge,
tahan lihtsalt avada sulle oma hinge.
Paluda, et saaksin kuuluda vaid sulle
ja sina mulle.
Keegi pole suutnud su aega seisata veel,
sisimas usun, et see on võimalik ühisel teel.
Ma ei karda enam kaotada,
aga kardan kaotada sind.
Ma kardan, et see lõpp on nii kole
et võtaksin lohe ja sõidaksin sinna kus kedagi pole.
Seal annaksin hinge kõiksuse hoolde
ja laseksin tuulel laiali kanda südamekilde.
Hääletu kaja
Kui on vaikus, ma kuulen
Su hääletut kaja
Mis kuulda ilmaruumi
Võlvkaare taha
Sinu südamerütmi,
trummilöökide hääli
Meie hingenabasse ühendatud
ühist hingevääti.
Üle kosmose jõe igaviku sõuab
Me armastusest vormunud täispurjedes
Kosmosetuulest tagant tõugatud laev!
Meie ainsamas kodus
Linnuteel olevas majas
On põhjatu tunnete kaev..
Mõõtmatu kosmose äärele
Koos viskame tähtede parvedele saia..
Ja siis nad lendavad üle me peade
Ilmaruumi laia.
Seal kosmose äärel, ilmapuu ülemises ladvas
On meie ühine kodu, hindamatu hinge valguse säras.
S .....
Sügisele meeldib pori
Sügisele meeldib pori
plätserdada porivees
teha porist porikäkke
liugu lasta pori sees
Sügisel ei ole häbi
nalja on tal nabani
püksisääred üles kerib
lennutab vihmakeebi taevani
Pilved taevas ärkavad
sügise tralli märkavad
itsitavad, naeravad
sügisel' vihma kaela kallavad
Sügis muudkui hõiskab,hõiskab
lehed puudelt langevad
sügisele porilompi,
kirjud lehed saadavad
Sügise sõber tuuleke
säru teeb nüüd lombile
lombile,kus sügise,
pillab pori kõikjale
Sügisele meeldib pori
meeldib vihmapilveke
meeldib tuul,mis õige vali
meeldib vahtraleh .....
Must koer
Ära kalmistule pimedas mine
muidu näed asju, mis pole olemas
ja just ohtlikuks muutub olemine
kui kuuled midagi ulgumas;
leiad lähedaste haua
mis on lahti kaevatud
ning siia ei saa jääda kaua
kui on järgine liha üles leitud;
kohe asud jooksma peitu
selleks on kabel metsas
ja siis oleksid sa abitu
kui oleks lukus uks eesotsas;
siin on paks udu hallis
küüned hakkasid sissekäiku kraapima
kui sul on elu kallis
siis asu palvetama;
udu lõppeb, külm tuul on sees
hingeõhk selga külmetab
su taga seisja pole naine ega mees
ning ta su hinge haistab;
hommikul .....
Rahu
Rahulik on taevapiir
linnudki on lahkud siit
ei kuulda ole nende kära,
mis südame kord võitnud ära
Rahu on ka pilves endas
nii sujuvalt ta taevas lendab,
siis vaikselt hajub laiali
vahest nagu mõtegi
Puudeladvus tuul ei kiigu
ei mühise,ei kohise
sulen silmad õige viivuks
süda maha rahuneb
Oma rada vurab oja
vulin vaikne, tasane
jõesäng on ootel juba
laialt jõesuu avaneb
Puude otsas linnupesad
poolenisti kõiguvad
allesjäänud udusuled
kergelt alla liuglevad
Sipelgadki isekeskis
pudrupada pesas keeb
Näe! Siilikene,seen seljas
vudib rahus üle tee
.....
Sügis
Sügis oma ilmadega,
vahel veidi külmadega,
vihisevalt tuulisena,
värviliselt pilvisena,
lehemängus värvidena,
puudel oksaraagudena
üllatamas igal aastal,
kui Sa oskad, ringi vaata,
naudi kõike südamega,
hellita end ilusaga,
kurbus välja lase endast,
et saaks südamega kanda
headust, hetki, hellitusi,
rõõmuhetki, kallistusi...
- Tarmo Selter -
Porikuu
Kes arvab et sügis ilus
see on loll
külm lomp ujub igaühe jalus
sitad ilmad on selle aastaaja roll;
tahad õue minna
sind tervitab vihm, jahedus ja tuul
ilmataat armu ei anna
ja rebib lehti ära puul;
kui pritsib auto su märjaks
oli ju ette aimata see
külmaga on tunne, et oled tehtud paljaks
ja gripihooaeg ohvrist vahet ei tee;
porikuuga algab kaos
pole ime, et oktoobril säärane nimi
miski ei hoia 3 kuud vaos
ja toas passimine ka ei toimi;
sest aasta lõpuga tekib masendus
nüüd oled tagasi kodus
tead et sinine taevas halliga asendus
vaenlaseks on saanud lood .....
Armastuse 1
Ma kutsun sind mõttes
Ja südames hüüan
Ma oma mõtteis me
Viimasest hetkest
Kaunimaid pilte
Sinust püüan...
Igatsedes sinu käsi
Põse puudutust
Ja siidiseid huuli
Igatsedes koos
Käidud radu
Ja sügiseseid tuuli
Mis lehvitasid su
Juukseid mu palgele suhu
Ja mu süda koos
Sinuga jalutas, kuhu?
Jalutas meie koju
Armastuse 1
Spiraalne galaktika nr
8
Sügis
Vihmas tuulehoog
see mängib piisaga,
aknal heli loob
vaikse häälega.
Sügisene soojus
paitab punapõski,
tuuleiili loovus
ütleb:"Kõik on hästi!"
Vesi klaasilt peseb
tolmukübemed,
tuuleilikesed
ilu loovad veel
mustritena aknal,
lehtedega murul,
nii ma lihtsalt vaatan,
naudin sügisvõlu...
- Tarmo Selter -
Maailm on minule võlgu
Maailm on minule võlgu
tuuled ja tormid ja päikese
maailm maksta võiks minule
intressideks seikluse väikese
Maailm on minule võlgu
nalja ja naeru ja nutud
veidi võiks maksta ta minule
õhtused veetlevad jutud
Maailm on minule võlgu
tahtmised tunded ja ulmad
ajataks maailm siis veidigi
viivisteks hingedes pulmad
Maailm on minule võlgu
iha ja võimu ja jõu
puruneks voolaks ehk millalgi
kogujal põrsaste põu
Maailm on minule võlgu
väärtused aated ja au
maailma käendaja anna siis
üks siiras ja imetlev "vau"
Maailm on minule võlgu
sinu su silmad su k .....
Sügis puudeladvus kiigub
Sügis puudeladvus kiigub
puudel lehed kollased
Sügis muudkui kiigub,kiigub
hea on olla sügisel
Kuldne päike kiiri pillab
sülest,mis tal viimased
Soe peab olema ase,sügisel
Täna tuulgi õige tasa
omaette mühiseb
Mets on vaikne, vaga,vaga
tuulel vastu kohiseb
Hallid pilved taganevad
neile kerge pole see
Sügis muudkui kiigub,kiigub
puudeladvus lehtedel
Linnud parvedena läinud
üle maa ja üle vee
Linnud,kes on siia jäänud
Anna armu-sügise!
Sügis kohustused täitnud
mis tal pandud õlgadel
Nii ta puudeladvus kiigub
Mida mõtleb tormi eel!
Sügisel on jonnituju
Sügisel on jonnituju
purskab silmist pisaraid
põski punnitab ja ulub
oma tahet nõuab vaid
Tuuseldab ja tuulab ringi
otsib hõbedasi kingi
rebib kaelast kuldse kee
mõttesse ei mahu see-
Kel küll kinkimise idee?
Jonnituju aina paisub
ei taltu sellel sügisel-
Ajaks kiusu veidi veel
Poriga ta ära mätsib
iseend ja käidud teed
Haavapuudelt lahti rebib koore
Värisedes vaatab tahapoole
Vanaema õhupalli sõit
Kuidas vanaemale meeldib taevas
ja kõrgustesse reisida
nüüd lõbust ilma jääda vaevas
kui surivoodil sai vedeleda;
matustel avastati, et kirst on kadunud
peiulaualt haihtunud kange naps
Matilda viimasena vanaema näinud
nii seletab lapselaps:
"olen vanaemale lubanud
kui kedagi teist ei huvita
et ta viimast korda tahtnud
reisiks õhku sõita
see hetk kui palus mindki
võtsin ta soovi südamesse
ja nüüd siis ta seal lendabki"
suunates näpu taevasse;
kirst on kinnitatud õhupallidega
on tee pikk välisilma
kaob laip ära tuulega
on alanud retk ümber .....